Kom igen, det är nyårsafton.
Får poliser inte har roligt, Maurice?
Vore det inte enklare att bara göra operationen?
Njut av fyrverkerierna.
Jag måste redogöra för dem.
Jag kommer gå med minus. Igen.
Ge mig ett hemmakontor.
Respekt. Punktlighet.
-Punkt... Punktlighet, okej. -Punktlighet.
Ge mig att vara i tid.
Ja, är...
Så, ja. Vad jobbar du med igen?
-Foto... -Fotograf, ja.
Okej, då.
Det är Mathis. Lämna ett meddelande.
Pappa, var är du?
Jag smög ut. Mamma kommer döda mig, men vem bryr sig?
Det är nyårsafton.
Jag trodde vi skulle fira tillsammans.
Hur som, ring mig.
Jag vill träffa dig.
Gott nytt år.
Pappa. Gott nytt år.
Var är du? Jag är på en hemsk klubb.
Nightshade.
Musiken suger.
Det är en månad sedan 236 människor dödades
i nyårsexplosionen på Nightshade-klubben.
Polisen vet inte ännu säkert
hur långt de giftiga avfallen från en övergiven vapenfabrik
flera våningar under marken har spridits.
Mer än 12,5 kvadratkilometer av staden är nu en karantänzon.
Alla som bor i området har blivit tvångsevakuerade.
Vi fortsätter få rapporter att fler och fler människor lämnar området.
De kan inte berätta vem som gjorde det eller varför.
Jag har vänner och grannar som redan lämnat
-och jag tycker vi bör göra det samma. -De döljer något.
Vem var ansvarig?
Jen?
Kunde inte sova.
Jag ska ta en promenad.
Ta lite gryningsbilder.
Klockan är 05.00.
Drick lite kaffe innan du går.
Oroa dig inte, jag klarar mig.
Gå och lägg dig.
Få din skönhetssömn.
Inga bilder.
De flyger runt det.
De flyger runt, men inte över.
-Har du sett det? -Ja, jag är förbluffad. Fortsätt.
Jag brukade känna till stan.
Dess folk.
Jag har fotograferat dem hela livet.
Regeringen säger att staden är säker.
Att ingen kontaminering spridits från karantänzonen.
Men det spelar ingen roll.
Så många har lämnat.
De flyr från något de inte kan se.
Jag ville dokumentera vad som händer med folket här.
Men sedan explosionen
sedan karantänzonen kom till
så är mina fotografier annorlunda.
Vi är annorlunda.
Är det förtvivlan?
Förvirring?
Ilska?
Rädsla?
Allt har förändrats.
Kanske för alltid.
Jesus.
Det är hans ögon.
De tittar rakt genom en.
Vi ses senare.
-Skriker och skiter han bara? -Han är förkyld, Benny.
Benny, det är mamma. Kan du släppa in henne?
Benny, hon kommer bli dyngsur. Släpp in henne.
Benny.
BROTTSPLATS - EJ INTRÄDE
Underbarnet.
Kryper ut från under en sten.
Underbar morgon, Freddy?
Du är väl lite ute och cyklar?
Släck den skiten.
Kapten tror att byggnaden kan vara smutsig.
Möjlig plats för distribution.
Ledsen. Inga droger.
Stället är rent.
Gillen blev bara galen.
Kastade ut frun genom fönstret, ströp barnet.
Herregud.
Vi kom hit, han drog vapen.
De sänkte honom.
-Jag ser att det knäcker dig. -Samma gamla nonsens.
"En sån trevlig kille. Skulle aldrig göra något sånt.
Kärleksfull pappa."
Teknikerna säger att det är en brännskada eller fällning.
Jag drar tillbaka.
Du bör kanske skölja munnen igen-
-innan din andedräkt exploderar.
Är det fönstertittare här?
Nej, jag kände dem.
Lite grann. Jag fotade dem för en kommande föreställning.
Nyheterna sa att han mördade sin fru och sitt barn?
Ja. Ännu en dag i paradiset.
Jag tycker att de är underbara.
Det kan vara din bästa föreställning hittills.
De stackarna.
Jag hade en känsla av att allt inte stod rätt till.
Jag visste aldrig hur illa det var.
Allas liv har förändrats, raring.
Ditt jobb är att fotografera, inte psykoanalysera.
Vi är annorlunda. Staden är annorlunda.
Och det överraskar dig?
Efter allt som hänt?
Nej, det är mer än det. Titta på honom.
Något pågår under de här uttrycken.
Något händer med oss, Evangeline. Något...
Något rått.
Det är din telefon, raring.
-Dina föräldrar ringde igen. -Fan.
-Jag tänkte ringa dem. -Vore det inte lättare att bara svara?
Vad sa du till dem?
Det du sa till mig.
Du vilar, gör dig i ordning för en ny föreställning.
Det är sanningen.
-De förstår. -Det gör vi alla. Kommer du?
Jag måste träffa den där skumma typen jag berättade om.
Du kan inte jobba dygnet runt.
Du måste ha lite kul ibland.
Han har fått in mig på en underground-klubb jag vill fota.
Jag får inte en chans till.
Kameran kommer först igen. Vi ses senare.
Okej, hej då.
Varför höll du inte dig borta?
-Hon hittade mig, Jo. -Men du uppmuntrade till det.
Hon var min dotter också. Jag ville bara få en chans.
Hon var bara 14, Levi. Fjorton.
Låta henne smyga in i stan när som helst.
Du ljög för mig om det.
Hon har varit död i tre veckor, Levi.
Tre veckor innan de hittade henne.
Jag fick aldrig se hennes kropp.
Vad gör du åt det?
Något alls?
Jag förlåter dig aldrig.
Jag vill träffa dig.
Gott nytt år.
Pappa.
Var är du?
Fjorton.
Fick låna de här.
Med stor risk.
Men få inte upp hoppet.
Inte säker på vad du hittar.
FÖRSVARSMINISTERIET HEMLIGT
Vad fan är det här?
Jag börjar bli orolig för vad du drar in mig i här.
Det här kan jag fixa på mitt jobb. Jag behöver något från dig.
-Något användbart. -Jag gjorde mitt bästa.
Jag kan bli sparkad för det här. Förstöra min karriär.
Du vet att försvarsministeriet varit på ditt jobb sedan karantänen.
Ta inte ta ett skit utan att en uniform lyssnar.
Exakt. Vad fan gör de där?
De vill mörklägga något med den explosionen.
Det hittar du inte i officiellt skitsnack som det här.
-Hör på... -Det vet du.
-Säg inte att det är allt du kan hitta. -Hör på.
Du är inte den enda som sårades den kvällen.
Ledsen, men detta är personligt för många av oss.
Din karriär hänger på en tråd, Levi.
Och fortsätter du pissa på andras områden, så är den snart över.
Jag föreslår att du lämnar detta till killarna på brottsroteln.
-Jävla brottsroteln. -Ta dem till förbränningsugnen
och gör dem till aska.
Lita på mig.
Jag måste gå.
De döljer något.
Ja. Det kanske är bäst när det gäller vissa saker.
-Hej. -Hej.
-När kommer du hem? -Sent. Vänta inte uppe.
-Så var ligger stället? -Jag är inte säker.
Willy ska visa mig.
-Är du säker på att han är okej? -Ja, han är harmlös.
-Okej, var försiktig. -Det ska jag.
-Okej, hej då. -God natt.
Du gillar att titta runt mörka hörn, va?
Kan inte hjälpa det, Willy.
Jag hör att sånt här kan bli lite skumt.
Har du aldrig varit där?
Nej, inte min grej.
Här är hon.
Ha så roligt.
Vill du att jag hämtar någon?
Kan du titta på mig?
Varför måste vi träffas så tidigt?
För vi vill väl inte att våra klienter ser att vi har det för mysigt?
Okej. Hör på, kompis.
Jag börjar få ont om varor.
Ni gör livet lite svårt.
Vad handlar det här om.
Du måste sprida de här.
Vet någon något om nyårsafton, så vill jag höra det.
-Någon vet något, Maurice. -Utan tvekan.
De som vet kommer inte prata med någon som dig.
Hitta nån som gör det då för fan.
Varför gör någon så mot sig själv?
-Hon kanske provar en ny stil. -För fan, Jonas.
Ledsen. Dålig smak.
Det säger du inte.
Måste gå.
Får inte vara sen till mitt morgonmöte med pressen.
Vi ses senare.
Räddningstjänsten hittar fortfarande gifter-
-så långt bort som 400 meter från explosionen.
Tills de kan försäkra oss om att det inte finns mer kontaminering...
-Är vi i fara? -Karantänen måste fortsätta.
Betyder det att kontamineringen kan spridas?
-Varför tar det så lång tid? -Finns det fler överlevande?
Hittar de fler kroppar?
Det finns inga fler offer eller överlevande.
Evakueringen var effektiv och total.
Nu fokuserar vi på att göra området säkert så att folk kan återvända.
Varför all militär då?
Varför alla dessa tungt beväpnade soldaterna?
Tack, allihopa. Vi har en upptagen dag. Tack så mycket.
Det kommer mer information. Tack.
Minister, för att vara ärlig
så börjar jag få slut på motivering för vår undanglidning.
Vi är väl inte klara med den officiella versionen än?
Börjar låta som att vi inte har situationen under kontroll.
Vilken vinkel tror du kommer fungera?
Om jag kan få se vad som pågår där inne, så kan jag komma på något.
Endas räddningstjänsten får åka in och ut, Jonas,
det vet du. Det är fortfarande kontaminerat.
Herregud, du ser för jävlig ut.
Har ett litet jobb till dig, Willy.
Nyårsafton.
Jag vill veta vad som hände.
Får inget från mitt håll. Stationen är nerstängd.
Låt mig se vad jag kan göra.
Detta är inte något litet skit för småbrottslingar.
De här människorna menar allvar.
Håll ögonen öppna, fattar du?
Vi ses, Mathis.
Klara för dagen. Behöver du något innan jag går?
-Det är okej. -Vi ses i morgon.
Önskar du att du kunde vrida tillbaka klockan?
Jag och 12 miljoner andra i den här staden.
Detta är inte du.
Var är våra skratt?
Jag mår bra, Jonas.
Här är jag.
Skuldran att gråta på, eller ansiktet att skrika på.
Vilket som funkar bäst.
Det stör dig, va?
Att du alltid måste vara den snälla killen.
Det låter lite sarkastiskt.
Nej, jag menar det.
Du måste konstant täcka för oss.
"Bara få det att låta trovärdigt."
Ditt första råd när jag började.
Vi hade vackra ideal en gång i tiden, eller hur?
Och våra killar vann, Ange.
Så ta hit krigsbelöningen, eller hur?
God natt, Jonas.
God natt.
Jag tittar på folk.
Jag tittar på vad de gör.
Och nu...
Jag är rädd.
Det finns ställen i den här staden där fientlighet samlas.
Rädslan lever på den.
Bekymmer växer i den.
Bär vi alla masker nu?
Använder vi dem för att gömma oss från sanningen?
Låtsas vi att dessa plastuttryck kommer skydda oss-
-från saker vi inte vill se?
Eller är vi för rädda för att visa vårt riktiga ansikte?
Försöker vi gömma någon vi inte vill att andra ska se?
PAPPERSKORGEN
REJECT CLUB FOTON
Ripped and synced by DBRETAiL - www.DanishBits.Org